Двадцятирічна просвітницька діяльність Кирила та Мефодія мала велике значення. Творці слов’янської азбуки підняли освіту і спільну культуру слов’янських народів на високий щабель.
Слов’янська мова після грецької та латинської стала третьою мовою у середньовічній Європі. Цією мовою поширювалося Боже слово, що мало великий вплив на становлення нашої державності і культури. Адже, культура та писемність – основа існування будь-якого народу, його «генетичний код» та національна скарбниця.
День слов’янської писемності і культури із року в рік, нагадує нам про наше духовне коріння, наповнює особливими почуттями до рідної мови, яка по праву вважається однією з найбагатших і найкрасивіших мов планети.